CHICAGO, 1929.
Mozzarelin POGREBNI ZAVOD
Dobro, Charlie. To je taj nered? -Tako je, gospodine.
Čije je ovo? -Već sam vam rekao. -Podsjeti me.
Spats Colombo. -Lijepo. Koja je lozinka?
"Došao sam na bakin sprovod". Ovo je ulaznica. -Hvala, Charlie.
Ako želite stol naprijed, samo recite da nosite lijes.
OK, Charlie. -Sve je spremno. Kad je racija?
Brišem! Ako me vidi Colombo bit će "Zbogom, Charlie".
Zbogom, Charlie.
Daj mi 5 minuta, zatim ih udarite iz sve snage. -Itekako.
Dobra večer, gospodine. Ja sam g. Mozzarela. Izvolite.
Došao sam baki na pogreb. -Mislim da vas nisam ovdje
viđao ranije. -Ne, bio sam trijezan. -Molim vas.
Gdje se čuva mrtvac? Ja trebam nositi lijes.
Uvedi gospodina u kapelu. Klupa broj tri. -Da, g. Mozzarela.
Ovuda, gospodine.
Ako trebaš umrijeti, ovo je prava stvar. -Izvolite ovuda.
Što želite, sir? -Piće. -Poslužujemo samo kavu. -Kavu?
Da. Škotsku, kanadsku, domaću kavu...
Škotsku. Mala šalica i soda posebno.
Čekaj! Mogu li dobiti mjesto dalje od orkestra?
Ono tamo, možda? -Žao mi je. To je za najbliže rođake.
Joj!
Hej, hoću još jednu šalicu kave!
Hoću još jednu šalicu kave!
Bolje donesi račun za slučaj da dođe do racije.
Racija na pogrebnom skupu? -Neki ljudi ne poštuju mrtve.
Reci, Joe. Večeras je ona noć, zar ne? -I ja bih rekao.
Ne, večeras dobivamo plaću? -Zašto? -Ispala mi je plomba.
Moram do zubara sutra. -Prvu plaću poslije 4 mjeseca
hoćeš potrošiti na zubara? -To je plomba, nije zlato.
Nije zlato? Kako možeš biti tako sebičan?
Dugujemo stanarinu, 89$ Moe-ovoj trgovini, tri kineska odvjetnika
nas tuže zbog nepokrivenog čeka u kineskoj praonici,
a pozajmio si novac od svake djevojke iz grupe.
Dobro, u pravu si. -Naravno da sam u pravu!
Sutra plaćamo svima. -Ne! -Ne? -Ne. Sutra idemo na
utrke pasa i uplatit ćemo svu lovu na "Masnu munju".
"Masnu munju"? Spiskat ćeš svu moju lovu na cucka?
Zet Maxa, konobara, je električar koji "namješta zeca".
Kakav zec? -Šanse su 10:1! Svima ćemo platiti.
A ako izgubi? -Zašto brineš? Ovaj posao nam je stalan.
A ako ne bude? -Jerry, dečko, zašto sve vidiš tako crno?
Što ako te pregazi kamion? Što ako propadne burza?
Što ako se Mary Pickford razvede od Douglasa Fairbanksa?
Ili Dodgersi napuste Brooklyn?
Joe... -Što ako se jezero Michigan izlije?
Joe, nemoj sada gledati, ali cijeli grad je poplavljen.
4, 3, 2, 1.
Čujte svi! Ovo je racija!
Ja sam savezni agent. Svi ste uhićeni!
Hoću još jednu šalicu kave.
U redu, Spats. Gotovo je posluživanje. Hajdemo!
Gdje? -Klub umirovljenih švercera pića.
Učlanio sam te tamo. -Nigdje se ja ne učlanjujem.
Svidjet će ti se tamo. Zatvorski krojač ti je napravio
specijalne gamaše. Na prugice. -Jako smiješno.
Za što me sada krivite?
Za balzamiranje ljudi kavom jačine 86 %.
Ja? Ja sam samo mušterija. -Hajde, Spats.
Znamo da je ovo tvoje. G. Mozzarela te pokrivao.
Mozzarela? Nikad čuo. -Imamo drugačije informacije.
Od koga? Čačkalice Charlieja? -Čačkalice Charlieja? Nikad čuo.
Jogurt. -Prepametan si da piješ vlastito piće, ha?
Hajde. Ustajte!
Uzalud trošiš državni novac. -Pozovi odvjetnika ako hoćeš.
Ovo su moji odvjetnici. Svi s Harvarda.
Hoću još jednu šalicu kave!
Jedan problem manje. Ne moramo razmišljati
kome da prvom platimo. -Tišina, razmišljam!
Šefica će nas izbaciti, Moe's Deli nam neće davati
na kredit, ne možemo posuditi od cura,
jer su na putu za zatvor... -Šuti! Koliko će nam Sam
"booker" dati za kapute? -Sam "booker"? Ništa!
Nećeš moj kaput uložiti na psa! -Jerry, rekoh ti,
sigurna je stvar. -Vani je minus! Zaledit ćemo se.
Dobit ćemo upalu pluća. -Slušaj, tupane, 10:1 je!
Sutra ćemo imati dvadeset ogrtača. -Joe...
"Masna munja"! Joe, zašto te slušam? Sigurno sam lud!
Mislio sam da ne pričaš sa mnom. -Pogledaj bas!
Toplije je obučen od mene.
Ima li što danas? -Ništa. -Hvala.
Joe, ne mogu više. Iscrpljen sam od gladi,
imam groznicu, cipela mi je probušena...
Pruži mi šansu i živjet ćemo kao kraljevi. -Kako?
Ima jedan pas u trećoj trci. Zove se "Galopirajući duh"...
O, ne! -O, da. 15:1, a staza mu leži. Pravi trkač.
Što hoćeš od mene? Glavu na tanjuru?
Ne. Samo tvoj bas. S njim i mojim saksom možemo...
Jesi li ti lud? Idemo uzbrdo, a ti kočiš!
Samo ti umri od gladi. Baš me briga. Smrzni se.
Ima li što? -A, ti si. Kako imaš obraza... -Hvala.
Joe, vrati se!
Nellie, dušo. Mogu ti sve objasniti za subotu...
Kakvo govno. Potrošila sam 4 $ na frizuru, napravila pitu,
kupila novu spavaćicu, a gdje si ti? -Gdje si bio?
S tobom. -Sa mnom? -Zar se ne sjećaš?
Ovako mu je otekao zub. Jako ga je bolio. -O, da.
Vodio sam ga u bolnicu da mu daju transfuziju.
Je li tako? -Je. Imamo istu krvnu grupu. -Grupa "O".
Dušo, nadoknadit ću ti sve. -Za sad, dobro izmišljaš.
Čim dobijemo posao, odvest ću te u najbolji restoran u gradu.
Što kažeš, Nellie? Ima li Poliakoff nešto za nas?
Očajni smo! -Slučajno mu zaista trebaju bas i saksofon.
Je li tako? -Je. -Kakav je posao?
Tri tjedna na Floridi. -Na Floridi?
Hotel u Miamiju, put i troškovi plaćeni.
Zar nije divna? Idemo kod Poliakoffa! -Čekajte malo.
Ima stranke unutra. Morate pričekati. -Dobro.
Slušaj, Gladys, to su tri tjedna sa Slatkom Sue na Floridi.
Trebaju im dvije djevojke u orkestru. Saks i bas.
Kako tko je? Poliakoff! Nudim ti posao!
Gladys, halo, čuješ li! Gladys!
Svirala je na maratonskom plesu 112 sati. U krevetu je.
Doživjela je živčani slom. -A Cora Jackson?
Posljednje što sam čuo je da svira s Vojskom spasa.
Drexel, 9044.
Idiotske ženturače! Sve smo spakirali i što se događa.
Saksofonist mi pobjegne s prodavačem Biblija,
a basist u drugom stanju! Trebao bih te otpustiti, Bienstock!
Mene? Ja sam menadžer, a ne noćni čuvar.
Halo! Molim vas Bessie Malone. Što radi u Philadelphiji?
Stvarno? Pustila je kosu i sada svira sa Stokowskim.
Crnoguza Bessie? -Svira s filharmonijom.
A Rosemary Schultz? -Rezala je vene kada je Valentino umro.
To ćemo i mi, ako te djevojke ne nađemo do večeras!
Znaš kakve djevojke tražimo. Neka budu do 20 sati u vlaku!
Kako znaš i umiješ! -Vjeruj Poliakoffu.
Ako nađem, zvrcnut ću. -Bok! Ima li mjesta
za još jedan čir na želucu? -Nellie, daj mi međugradsku.
Moramo razgovarati s tobom. -Što je bilo?
Posao na Floridi. -Na Floridi? -Nellie nam je sve ispričala.
Nismo zakasnili? -Što ste vi, komedijaši? Van!
Međugradska? Dajte mi agenciju "Morris" u New Yorku.
Zar ti ne trebaju bas i saks? -Instrumenti su pravi, vi ne!
Treba mi g. Morris. -Čekaj! Što nama fali?
Nemate odgovarajući izgled. Zbogom. -Što tražiš? Grbavce?
Ne brinu me grbe na leđima. -Kakav je to orkestar?
Morate imati ispod 25. -Možemo proći.
Morate imati plavu kosu. -Obojit ćemo je! -Morate
biti djevojke. -Možemo... -To ne možemo. -G. Morrisa!
Što je to, ženski orkestar? -Da, baš to kaže. Dobra, stara Nellie.
Zadavit ću je. -Slušaj, Joe, zašto ne možemo?
Kada smo radili u ciganskoj čajani nosili smo naušnice,
a u havajskom orkestru smo nosili suknjice od trave.
Što je njemu? Pije? -Ne. Ali nije dugo jeo.
Prazan trbuh mu je, izgleda, udario u glavu.
Joe, tri tjedna na Floridi! Pozajmit ćemo stvari od naših
djevojaka. -Skrenuo si! -Tako se priča!
Možemo staviti perike, malo se tapeciramo,
i nazovemo se Josephine i Geraldine!
Josephine i Geraldine? -Da. -Hajde!
Ako hoćete nešto zaraditi, idite na sveučilište Illinois.
Rade zabavu u čast Svetog Valentina. -Prihvaćamo.
Primljeni. 6 dolara za svakog. Budite u kampu Urbana u 20 sati.
Čak u Urbanu samo za jednu nastup? -To je 12 dolara.
Možemo otkupiti kapute. -G. Morris? Ovdje Poliakoff
iz Chicaga. Da nemate dvije djevojke, saks i bas?
Slušaj, ako g. Morris nema, mi... -Hajde, Geraldina!
To je 150 km. Vani pada snijeg. Kako ćemo stići tamo?
Smislit ću nešto. -A što? -Ne navaljuj. -Navaljujem?
Kako je bilo, djevojke? -Trebam ti zavrnuti šiju!
Jerry, ne pričaj tako.
Nellie, dušo, što radiš večeras? -Večeras? Zašto?
Imam neke planove. -Ništa ne radim. -Stvarno?
Mislila sam otići kući i jesti hladnu pizzu.
Znači, bit ćeš doma cijelu večer? -Da, Joe.
Odlično, onda ti neće trebati auto! -Auto? Ti...
Zar nije strašan?
Mogli smo biti tri tjedna na Floridi.
Sve plaćeno! Ležanje na suncu, palme... -Prestani!
Možda pik, možda ništa, i par osmica.
Dobro, dečki, spustite to! -Što da spustimo?
Došli smo po auto? -Je li? -Da, auto Nellie Weinmeyer.
Muzičari. -Pametnjakovići. Idemo, kladim se na aseve.
To je zeleni kupe model 1925. -Ovdje je.
Hoćete benzin? -Za 40 centi.
Na račun gđice Weinmeyer? -Da. Kad ste već tu, napunite.
Hajde, svi ruke u vis!
Okrenite se prema zidu!
I ti, Čačkalice. Hajde!
Hej! Pridruži nam se!
U redu je, šefe.
Hej, Charlie. Nismo se dugo vidjeli. -Kako si, Spats?
Što radiš ovdje? -Došao sam ti iskazati poštovanje.
Ništa mi ne duguješ! -Ne baš. Preporučio si moj pogrebni
zavod svojim prijateljima. -Ne znam o čemu pričaš.
Sad te lijesove imam na vratu.
Mrzim dok mi nešto propadne. -Spats,
nemam ništa s tim. -Šteta, Charlie. Imao si tri osmice.
Zbogom, Charlie. -Ne, Spats! Ne! Nemoj, molim te!
Mislim da ću povratiti.
Hajde, izlazite odatle! Hajde!
Hajde!
Nismo ništa vidjeli. -Ništa.
Osim toga, ne tiče nas se ako se međusobno poubijate.
Zar vas ja ne poznajem? -Ne, mi smo muzičari.
Došli smo po auto Nellie Weinmeyer. Večeras je ples.
Hajde, Jerry. -Čekajte malo! Što mislite kuda ćete?
U Urbanu, 160 km odavde. -Nikuda vi ne idete!
Ne idemo? -Ne volim svjedoke.
Nećemo ni zucnuti. -Nećete ni disati. Čak ni zrak.
Hajde, dečki! Brišemo! Za njih ćemo se kasnije pobrinuti.
Mislim da sam pogođen. -Pogodili su bas. -Što?
Nema krvi. -Ako nas nađu bit će svuda krvi. Grupa "O". Hajde!
Joe, kamo trčiš? -Što dalje. -Nedovoljno. Ne znaš ti njih.
Poznaju nas. Svaki gangster u Chicagu bit će nam za petama.
Daj mi novčić. -Što? -Daj mi novčić.
Zoveš policiju? -Ne bismo stigli svjedočiti.
Treba pobjeći iz grada. Možda da pustimo bradu?
Bjež'mo iz grada. Morat ćemo se obrijati. -Obrijati?
Oni nas naganjaju s mitraljezima, a ti se hoćeš brijati?
Moramo i noge obrijati. -I noge?
Halo, g. Poliakoff? Čujem da vam trebaju dvije muzičarke?
Vlak za Floridu je na prvom peronu.
Što je sada? -Kako hodaju u ovome? Kako održavaju
ravnotežu? -U pitanju je raspored težine. Polazi!
Baš puše. Sigurno su stalno prehlađene.
Prestani zastajkivati, zakasnit ćemo na vlak.
Osjećam se tako golo. Kao da svi bulje u mene!
S takvim nogama? Jesi li lud? Hajde!
Neće uspjeti. Nećemo proći, Joe. -Zovem se Josephine,
a ovo je prvenstveno bila tvoja zamisao!
Vidi ovo! Kako se kreće! Kao želatina na federe!
Kao da ima ugrađen motor.
Kažem ti, to je skroz drugi pol! -Tko te što pita?
Nitko te ne traži da rodiš dijete.
Samo da odemo iz grada. Kada stignemo u Floridu,
skinut ćemo ovo. -Joe, ovog puta me nećeš nagovoriti.
Ekstra! Sedmorica ubijenih u garaži. Krvavi obračun! Ekstra!
Nagovorio si me. Hajdemo, Josephine!
Tako te volim, Geraldine.
Dolores... Olga, kako tvoja leđa? -Trombon...
Evo nas. -Jeste li vi iz Poliakoff agencije?
Mi smo nove djevojke. -Skroz nove.
Ovo je vaš menadžer, g. Bienstock. -Drago mi je.
Ja sam Slatka Sue. -Ja sam Josephine. -A ja Daphne.
Drago mi je što vas vidim, djevojke. Spasile ste nas.
I vi nas, uvjeravam vas. -Gdje ste ranije svirale?
Tu i tamo, ovdje i ondje.
Bile smo tri godine u konzervatoriju Sheboygan.
Svi u auto!
Imate ležaje broj 7 i 7a. -7 i 7a.
Hvala. -Nema na čemu.
Na nogice! -Bezobraznik!
Izgleda da je Poliakoff našao prave dame.
Bolje reci ostalim djevojkama da paze kako se izražavaju.
Daphne? -Nikada mi se nije sviđalo ime Geraldine.
Bok, ja sam bas. Zovite me Daphne. -Bok!
Ja sam Josephine, saks. -Bok!
Dobro došli u Ničiju zemlju. -Bit će vam žao.
Skinite korzete i raskomotite se. -Ja to ne nosim.
Ne izgledaš debelo bez njega? -Ja? Imam odličnu krojačicu.
Dolazi jednom mjesečno, ali je jako skupa... -Hajde, Daphne.
Znate li vic o djevojci koja je svirala rog?
Ostala je na pustom otoku s jednonogim džokejem?
Ne, kako ide? -Prekinite, djevojke! Bez prostačenja.
One su bile u konzervatoriju.
Išle su u konzervatorij?
Što kažeš na ovaj talent? Kao da padneš u kadu maslaca.
Pazi se, Daphne! -Kao mali sanjao sam da me zatvore
u slastičarnicu! Gomile kolača, šampite, torte, pite...
Slušaj! Nema maslaca, ni kolača. Mi smo na dijeti. -Svakako.
Ne tamo. To je kočnica za slučaj nužde!
Sada si sredio! Sada si to napravio. -Što sam napravio?
Otkinuo si mi jednu sisu!
Idi u kupaonicu i sredi to. -Bolje dođi i pomozi mi.
Ovuda, Daphne! -Sada si otkinuo i drugu.
Oprosti. -Uplašila sam se da je Slatka Sue. Nećeš joj reći?
Što? -Ako me opet uhvati, izbacit će me iz orkestra.
Vi ste novi bas i saks? -Točno! Ja sam Daphne,
a ovo je Jo...sephina.
Ja sam Sugar Cane. -Sugar Cane? -Da. Promijenila sam ime.
Bilo je Sugar Kowalczyk. -Poljakinja? -Da.
Dolazim iz muzičke obitelji. Majka predaje klavir,
a otac je dirigent. -Gdje je dirigirao?
Na liniji Baltimore-Ohio.
Ja sviram ukulele i pjevam. -Pjevaš?
Nemam baš neki glas, ali ni ovo nije neki orkestar.
Ovdje sam samo jer sam pobjegla. -Od čega?
Neću započinjati s tim. Hoćeš malo? Bourbon.
Uzet ću kasnije.
Nemojte misliti da sam pijandura. Mogu prestati kad
god poželim, ali ne želim. Posebno kad sam tužna.
Razumijemo te. -Sve djevojke piju, ali samo mene uhvate.
Priča mog života. Uvijek naletim na gorki dio lizaljke.
Jesu li mi šavovi pravi? -Još kako!
Vidimo se! -Bok, Šećeru!
Svirali smo u pogrešnim orkestrima! -Mirna, Daphne!
Kakva linija ostave za pića! -Jedna greška i letimo iz vlaka.
Onda je tu policija, novine i svi čikaški kriminalci.
Čovječe, kako bi volio posuditi gutljaj od Šećera.
Slušaj, nema kolača, nema krema, i nema Šećera!
Opet si ih otkinuo.
Hej, što ste vas dvije svirale posljednji put?
Narodnjake? -Ne, pogrebnu.
Pa, pridružite se živima! Dinamičnije to! -Pokušat ćemo.
Otkuda te rupe tu? -Ove?
Nemam pojma. Miševi?
Dobro, djevojke. Idemo dalje! I življe malo!
Bienstock!
Da, Sue. Što je bilo?
Zar nisam bila dovoljno jasna da ne želim da se ovdje pije?
Dobro, djevojke, čije je ovo?
Hajde! Govorite!
Šećeru, upozorio sam te! -G. Bienstock, molim vas...
Pretjerala si! U Kansas Cityju je bilo piće u boci šampona,
prije toga ti je bila čuturica u ukuleleu... -G. Bienstock,
mogu li dobiti svoju čuturicu? -Naravno.
Na sljedećoj stanici... Tvoju čuturicu? -Malo bourbona,
da me prodrma. -Daj mi to! -Zar niste rekle da ste išle
u konzervatorij? -Jesmo. Cijelu godinu. -Zar nije tri?
Puštene smo ranije. Zbog dobrog vladanja.
Dvije stvari ne toleriram u radno vrijeme. Piće i muškarce!
Muškarci? -Ne trebate zbog toga brinuti.
Ne bismo ni mrtve bile s muškarcima.
Okrutne, dlakave životinje, s osam ruku.
I svi od djevojaka hoće jednu stvar! -Molim, gospođice?
Dobro, djevojke! Idemo opet ispočetka.
Laku noć, Hortense. -Laku noć, Daphne. -Maude, slatko sanjaj.
Laku noć, Daphne. -Gloria, laku noć. -Laku noć, Daphne.
Dolores, dušo, čvrsto spavaj.
Laku noć, Emily. -Bye, bye.
Jesi li čuo, "bye, bye"? -Miran, dečko.
Samo ponavljaj, "Ja sam djevojka". -Ja sam djevojka.
Ti si djevojka. -Ja sam djevojka. Ja sam djevojka.
Hej.
Što kažeš na ovu ritam sekciju!
Ja sam djevojka. Djevojka.
Laku noć, Šećeru!
Laku noć, medeni.
Medeni? Nazvala me "medeni".
O, medeni?
Što to radiš? -Osiguravam se da med ostane u košnici
i da noćas ne bude zujanja. -A što ako mi se ide?
Da pijem vodu? -Obuzdaj se. -A što ako je hitno?
Povuci kočnicu!
Hej, Bienstock! Zar ne misliš da ima nešto čudno
oko ovih novih djevojaka? -Kako to misliš, čudno?
Ne znam, ali osjećam ovdje. To je dobro kod čira.
Djeluje kao alarm. -Dobro, Sue.
Ti pazi na čir, a ja ću na ove dvije.
Dobro, djevojke. Smirite se, pa na spavanje! Laku noć.
Laku noć, Daphne! -Laku noć, Josephine!
Ja sam djevojka. Zašto nisam umro. Ja sam djevojka.
Daphne?
Daphne!
Šećeru!
Hoću ti zahvaliti što si si me zaštitila. Baš si frend.
Ništa zato. Mi djevojke se trebamo držati zajedno.
Da nije bilo tebe izbacili bi me iz vlaka,
i bila bih usred nedođije, sama sa svojim ukulele.
Ali vani je ledeno. Kad samo pomislim na tebe
i tvoj jadni ukulele...
Ako mogu nešto napraviti za tebe... -Znam milijun stvari.
Evo jedne od njih!
Slatka Sue!
Neću da zna za naš dogovor. -Nikome nećemo reći,
čak ni Josephine. -Bolje je da ostanem ovdje dok ne zaspi?
Ostani koliko god hoćeš!
Nije ti tijesno? -Ne, baš je udobno.
Kada sam bila mala, a noći hladne kao ova,
zavlačila sam se sestri u krevet. Stisnule bi se ispod pokrivača
i pretvarale da smo u jami, a ne znamo izaći.
Vrlo zanimljivo.
Nešto nije u redu? -Ne, sve je u redu.
Jadnice, sva se treseš! -Smiješno.
Glava ti je vruća. -Smiješno.
I noge su ti hladne! -Zar to nije smiješno?
Evo, da te malo zagrijem. Je li bolje?
Da. Ja sam djevojka. -Što si rekla?
Ja sam bolesna djevojka. -Idem prije nego se zarazim.
Nisam toliko bolesna. -Imam slabu otpornost.
Znaš, Šećeru, ako osjećaš da te nešto hvata,
nema boljeg lijeka od malo whiskeya. -Imaš whiskey?
Znam gdje da ga nabavim. Ne miči se.
Drži me. -Dobro.
Vuci, vuci!
Je li ti dobro? -Odlično.
A boca? -Puna do pola.
Možeš li naći čaše? -Čaše!
Znaš, draga, ovo je najbolji način putovanja.
Bolje upali svjetlo. Ne vidim što radim. -Nema svjetla.
Da ne vide da radimo zabavu. -Možda nešto prolijem.
Prolij! Prolijevaj, uzbuđuj se, smij se, zabavljaj se!
Možda se ovo pretvori u zabavu s iznenađenjem.
Kakvo iznenađenje? -Još ne. -Kada? -Prvo da popijemo.
Tako nećeš osjetiti dlake na grudima. -Nije fer pogađati.
Je li ovo privatno zabava, ili se možemo pridružiti?
Privatno je, idi! -Ne! Ima li još vermuta? -Svakako.
Vermut? -S whiskeyem da napravimo "Manhattans". -OK.
"Manhattans"? U ovo doba noći? -Donesi i shaker. -O, Šećeru.
Šećeru, pokvarit ćeš mi iznenađenje!
Što se događa? -Zabava u broju 7.
Donijet ću sir i krekere. -Idem po shaker, ti nabavi otvarač.
Rosella, zabava u broju 7. Imaš li otvarač? -Ne, Stella ima.
Ponesi papirnate čaše. -OK.
Hej, ima zabava u 7!
Zabava u broju 7!
Evo vermuta. -Ovo je privatna zabava, odlazite već jednom!
Donijela sam sir i krekere. -Hoće li 10 čaša biti dovoljno?
Ovo je privatna zabava za dvoje! 10 čaša! Djevojke, molim vas,
prestanite! -Hoćeš li "Južnjačku utjehu"?
Djevojke, probudit ćete Josephine! Pazi s tim otvaračem!
Evo ti kreker. -Nema krekera u krevetu!
Zašto ne napravite svoju zabavu? -Evo shakera. -Nemamo leda.
Lakše s tim vermutom! -13 djevojaka na ležaju.
To donosi nesreću! 12 mora dolje.
Dodaj mi maslac od kikirikija. -Hoće li netko salame?
Dosta više s hranom! Dobit ću mrave ujutro!
Imaš li možda maraskino trešnje? Nije važno.
Maraskino trešnje!
Što se događa ovdje? Daphne! Gdje si, Daphne?
Nisam kriva. Nisam ih pozvala.
Hajde, djevojke. Razlaz.
Probudili ste Josephine. Hajde, odlazite svi!
Ne ti, Šećeru! -Idem po led. -Hajde, odlazite! Odlazite!
Tako je, Šećeru. Sada ostale! -Izvoli, uđi. -Uzmi "Manhattans".
Tiše, dobit ćemo otkaz. -Šećeru, ne ostavljaj me samu!
Hajde, djeco! Dva su sata. Zabava je završena. Idite kući.
Što je ovo? -Josephine, donesi ovamo prije nego što se otopi!
Ovdje ga stavi. -Šećeru, imat ćeš problema. -Bolje promatraj.
Ako te Bienstock uhvati...
Što je to s tobom? -Nisam baš pametna.
Ne bih rekla. Neodgovorna. -Glupa sam. Inače ne bih
bila u ovom glupom vlaku, s ovim glupavim orkestrom.
Zašto si onda prihvatila ovaj posao?
Prije sam pjevala u muškom orkestru, ali više ne mogu.
Jesi li ikada pjevala u muškom orkestru? -Tko, ja?
Zato i bježim. Bila sam u šest različitih orkestara
u zadnje dvije godine. Čovječe! -Teško? -Itekako!
Ne možeš vjerovati muškarcima. -Nemam povjerenja u sebe.
Slaba sam na saksofoniste.
Naročito tenor saksofoniste. -Stvarno?
Ne znam što je to, ali me opčinjavaju.
Trebaju samo odsvirati "Melankolična djevojka",
da mi se koža naježi, i ja sam njihova.
To je sve? -Svaki put.
Znaš, ja sviram saksofon. -Ali ti si žensko, hvala Bogu.
O, da. -Zato sam i došla u ovaj orkestar.
Prvo sigurnost, a zatim da pobjegnem od tih propalica.
Ne znaš kakvi su. Padneš na njih. Misliš si, ovo je nešto
najveće od pronalaska Cepelina,
a već sutra uzme od tebe novce, troši ga na druge
i na konjske utrke! -Ma što kažeš!
Kada se probudiš nema njega, nema saksofona,
samo prljave čarape i istisnuta pasta za zube.
Onda skupiš snagu, nađeš novi posao, novog saksofonistu,
I sve počinje iznova. Razumiješ na što mislim?
Nisam baš pametna. -Nije sve u pameti.
Kažem ti, to mi se više neće događati.
Dosadilo mi je dobivati gorke lizalice.
Led! Što je bilo s ledom? Dame su se uznemirile.
A da i mi popijemo po jedno? -OK.
Punim 25 u lipnju. -Stvarno? -Da. Četvrtinu stoljeća.
Djevojka počne razmišljati. -O čemu?
O budućnosti. Udaji. Zato mi je drago što idemo na Floridu.
Što ima na Floridi? -Milijunaši! Čitava jata.
Zimi svi idu na jug, kao ptice. -Loviš bogatu pticu?
Nije važno koliko je bogat. Samo da ima svoju jahtu,
svoj vagon i svoju pastu za zube. -Zaslužuješ to.
Možda ćeš i ti nekoga naći, Josephine.
Bogat kao Rockfeller, a da ima ramena kao Johnny Weissmuller.
Ne bi mi smetalo da nosi naočale. -Naočale?
Muškarci s naočalama su nježni, slatki i bespomoćni.
Zar nisi primijetila? -Čini mi se da jesam.
Vid im je oslabio od čitanja onih sitnih redaka
u Wall Street Journal-u.
Ona basistica stvarno zna napraviti zabavu!
Za sretne dane!
Nadam se da ćeš ovoga puta naći slađi dio lizalice.
Znaš što je rekao jednonogi džokej? -Ne, što?
Rekao je, "Ne brini, ja volim jahati postrance.
Oprostite. Ne pamtim kad sam štucala.
Da joj stavimo leda za vrat! -Ne! Nemoj! Škakljiva sam.
Upomoć! Prestanite!
KOČNICA ZA SLUČAJ NUŽDE
Što se dogodilo? -Ne znam. U stvari, vidjet ću.
Što se događa ovdje? Bienstock!
Jesmo li na Floridi?
Šećeru!
Ponijet ću ti instrumente. -Hvala, Daphne.
Hvala ti, Daphne. Zar nije slatka?
Kako ste?
Evo ih. Milijunaša kol'ko hoćeš.
Ali nijedan nema ispod 75. -75 je tri četvrtine stoljeća.
Tjera djevojku na razmišljanje. -Nadam se da su poveli unuke.
Da. Možda ćeš imati sreće.
WALL STREET JOURNAL
Oprostite, gospođice.
Mogu li? -Samo izvolite.
Ja sam Osgood Fielding III. -Ja sam Pepeljuga II.
Ono što stvarno volim kod djevojaka su lijepi gležnjevi.
I ja. Zbogom.
Da vam ponesem neki instrument? -O, hvala.
Baš ste zlatni.
Znate, divno je vidjeti ovdje svježu krv.
Ja osobno sam grupa "O".
Oduvijek me oduševljava život pozornice. -Je li?
Da, to je moju obitelj stajalo prilično novca.
Ulažete u show predstave? -U show-djevojke.
Bio sam oženjen 7 ili 8 puta. -Niste sigurni?
Mama zna točan broj. Iskreno rečeno, malo se ljuti na mene.
Ne čudi me. -Poslije jednog skandala poslala me na Floridu.
Misli da sam na jahti. Lov u dubokoj vodi.
Povucite udicu, g. Fielding. Pecate pogrešnu ribu.
Ako obećam da ću biti dobar, što kažete na večeru?
Žao mi je, večeras sviram. -Da, zaista? Koji instrument?
Bas. -Očaravajuće! Da li gudite ili trzate?
U većini slučajeva ga udaram. -Pa vi ste prava djevojka.
Hoćete li se kladiti? -Moja zadnja žena je bila akrobat.
Pušila je držeći cigaretu nožnim prstima.
Mama nas je razdvojila. -Zašto? -Ne odobrava da djevojke puše.
Zbogom, g. Fielding. -Zbogom? -Ovdje silazim.
Ne, nećete me otkačiti tako lako.
Vozaču, vozi gore, ali polako. I gledaj cestu ispred sebe.
Kakvom me vi to djevojkom smatrate, g. Fielding?
Molim vas, vratite se. To se neće ponoviti.
Naravno da neće! -Molim vas, vratite se!
Nikako! Idem pješice. -Molim vas, ja...
Dobro, djevojke. Evo brojeva vaših soba.
Naočale! Gdje su mi naočale?
Olga i Mary Lou u 412. Mary Lou, zakopčaj se kada zoveš poslugu.
Josephine i Daphne u 413. -Hvala. -Dolores i Šećer u 414.
Ja i Šećer? -Što si očekivala? Jednonogog džokeja?
Rosella i Emily u 415. -Žao mi je što nismo u istoj sobi.
I meni. -Ne brini, Šećeru. Često ćemo se viđati.
414! Taj broj sobe sam imala u Cincinnatiju s posljednjim
muškim orkestrom. Kakvo je on bio govno!
Saksofonist? -Što drugo? Kako sam bila luda za njim.
U 2 ujutro me slao po krumpir salatu, ali je nisu imali,
pa sam mu donijela kupusovu. Bacio mi ju je u lice.
Šećeru, zaboravi saksofoniste. Ti ćeš upoznati milijunaša.
I to mladog. -Kako si tako sigurna? -Ženska intuicija.
Jesu li ovo tvoje dvije torbe? -Da.
I ovaj. -OK, lutko.
Sada ti valjda trebam dati napojnicu? -Zaboravi, lutko.
Ti radiš ovdje, ja radim ovdje, i vjeruj mi,
drago mi je što si ovdje. -Doviđenja.
Slušaj, lutko. U koliko sati završavaš večeras? -Zašto?
Radim noćnu i imam skrivenu bocu gina.
Da nisi premlad za to, sinko? -Hoćeš vidjeti moju vozačku?
Gubi se, čuješ! -Takve volim! Velike i sočne!
I riješi se cimerice.
Pokvareni starac! -Što je bilo? -Upravo me uštipnuo u liftu!
Sada znaš kako živi druga polovica. -Nisam čak ni lijepa.
Njima nije važno, sve dok nosiš suknju. To je kao
crvena marama ispred bika. -Dosta mi je izigravanja
marame! Hoću opet biti bik! Nestanimo! -Kuda?
Obećao si, Joe, da ćemo, čim stignemo na Floridu, zbrisati.
Kako, kada smo švorc? -Nađimo drugi orkestar!
Muški orkestar! -Čuj, tupane! U ovom trenutku Spats
Colombo pretražuje svaki muški orkestar u zemlji.
Ovo je ponižavajuće. -Što ako su te štipnuli u liftu?
Više bi volio olovo u trbuh? -OK, ali koliko dugo možemo
izdržati? -Čemu frka? Ugnijezdili smo se, imamo
stan i hranu. Plaća svaki tjedan. Palme, leteće ribe...
Kakve sad pak leteće ribe! Znam zašto hoćeš ostati!
Ti trčiš za Šećerom! -Ja? za Šećerom?
Vidio sam vas u autobusu kako se mazite i šapućete.
Hihoćete, mijenjate ruževe... Vidio sam vas! -Što to pričaš?
Ja i Šećer? -Ti i Šećer? -Ja i Šećer smo kao sestre!
A ja sam tvoja Dobra vila! I pripazit ću na tebe!
Jeste li pristojno odjevene?
Uđite.
Jeste li vidjele moj kofer sa bijelom prugom i inicijalima?
Što? -Moj kofer sa svom mojom ljetnom odjećom!
Nismo. -Ne razumijem. Prvo mi nestanu naočale, pa kofer...
Gdje je moj ukulele? -Sad i njen ukulele! Sigurno je tu lopov.
Evo ga.
Mi idemo na plivanje. Hoćete li s nama? -Plivanje? Odlično!
Samo malo, Daphne. Ti nemaš kupaći kostim.
Ne treba joj. Ni ja ga nemam.
Ni ona ga nema. Nemaš? -Iznajmit ćemo na plaži.
A ti, Josephine? -Ja ću se brčkati u kadi.
Po ovakvom vremenu! Divno je vani! -Da, divno.
Neka se brčka. Idemo! -Pazi da ne izgoriš, Daphne.
Imam losion za sunčanje. -Vidiš. Ona će namazati
mene, pa ću ja nju, pa ćemo se uzajamno.
Vidimo se, Josephine.
Daphne, prekini! Što to radiš? -Trik koji sam naučila u liftu.
Pazi, evo jednog velikog!
Daphne, nisam imala pojma da si tako krupna.
Trebala si me vidjeti prije dijete.
Mislim na ramena i ruke. -To je od sviranja basa.
Na jednom ti zavidim. -Na čemu?
Imaš male grudi. Na tebi bolje stoji odjeća nego na meni.
Hvataj, Daphne. -Šećeru, hajdemo se loptati! -OK.
Hajde, juniore. Vrijeme je za spavanje. -Neću, mama.
Hoću se igrati. -Čuo si majku, juniore. Briši!
Ova plaža je premala za nas dvojicu. Briši! -Mama! Mama!
Idemo!
Volim kavu, volim čaj.
Treba mi svaki dečko taj.
Jedan, dva, tri...
četiri, pet, šest, sedam...
Strašno mi je žao. -Ja sam kriva. -Niste ozlijeđeni?
Nisam. -Volio bih da budete sigurni? -Zašto?
Kada ljudi saznaju tko sam, iznajme invalidska kolica,
nađu beskrupuloznog odvjetnika, i tuže me za 750.000$.
Ne brinite. Ja vas neću tužiti, ma tko da ste. -Hvala.
A tko ste vi? -Ma, nemojte.
Šećeru! Hajde!
Stvarno!
Veselo.
Zar vas nisam negdje vidjela prije? -Malo vjerojatno.
Da ne stanujete u hotelu? -Nikada.
Vaše lice mi je poznato. -Vjerojatno ste ga viđali
u novinama i časopisima. "Vanity fair". -Mora da je to.
Molim vas da se pomaknete. Zaklanjate mi pogled.
Na što? -Na crveno-bijelu zastavu kao signal za koktel.
Vi imate jahtu? Koja je? Ona velika?
Svakako ne. Sa svim ovim neredima u svijetu,
mislim da jahta ne bi trebala imati mjesta za više od 12-ero ljudi.
Sasvim se slažem. Recite mi tko diže zastavu? Vaša žena?
Ne, moj nadzornik za zastave.
Tko vam miješa koktele, vaša žena?
Ne, moj nadzornik za koktele.
Slušajte, ako vas zanima da li sam oženjen...
Uopće me ne zanima! -Pa, nisam!
To je vrlo zanimljivo.
Kako burza? -Penje se, penje. -Kladim se da ste zaradili,
dok smo sada razgovarali, 100.000$. -Moguće.
Bavite se burzom? -Ne, sviram ukulele. I pjevam.
Iz osobnog zadovoljstva? -Nastupam u hotelu.
"Slatka Sue i njene Sinkopice iz Visokog Društva".
Vi ste iz visokog društva? -Da, mi smo s koledža.
Bryn Mawr, Vassar... Sviramo iz zabave.
Sinkopice! Znači da svirate onu glasnu glazbu, jazz?
Da, jazz, i to vruć! -Pa, neki to vole vruće.
Ja osobno više volim klasiku.
I ja. Provela sam tri godine u konzervatoriju Sheboygan.
Dobra škola. I vaši roditelji odobravaju vašu karijeru?
Ne baš. Tata prijeti da će me ostaviti bez centa.
Ali briga me. Bilo je dosadno. Javne proslave.
Slavljenički balovi. -Premijere u operi.
Lov sa psima. -I uvijek isti ljudi. -Nevjerojatno da vas
nisam ranije sreo. Sigurno bih zapamtio tako privlačnu
osobu kao što ste vi. -Baš ste ljubazni.
Kladim se da ste blagi i bespomoćni. -Molim?
Vidite, imam teoriju o ljudima koji nose naočale.
Kakvu teoriju? -Reći ću vam kada vas bolje upoznam.
Što radite večeras? -Večeras?
Mislila sam da dođete u hotel i slušate nas kako sviramo.
Volio bih, ali to je teško. -Zašto?
Dolazim samo u ovo vrijeme, kada je oseka.
Zbog školjki. One su moj hobi. -Skupljate školjke?
Da. Kao i moj otac i djed. Strast prema školjkama
nam je urođena. Valjda smo zato tako nazvali
svoju naftnu kompaniju.
"Shell Oil"(školjka)? -Molim vas, bez imena. Zovite me Junior.
Šećeru! Šećeru!
Idemo se presvući za večeru. -Idi, stići ću te. -OK.
Joe... -Što vi, mlada damo, buljite u mene?
Ovo mi se stalno događa. -I ja sam ga prepoznala
po slici u Vanity Fairu. -Vanity Fairu?
Hoćete li se pomaknuti? -Da, zaklanjaš mu pogled.
Čeka signal s jahte. -S njegove jahte?
Da, može smjestiti 12-ero ljudi. Ovo je moja prijateljica
Daphne, s Vassara. -Odakle? -Ili je to bio Bryn Mawr?
Čuo sam jednu tužnu priču o djevojci s Bryn Mawr.
Odala je svoju cimericu, pa su je našli zadavljenu
vlastitim grudnjakom.
Da, mi moramo pažljivo birati cimerice.
Moramo ići. -Drago mi je što sam vas obje upoznao.
Dođite nas čuti kako sviramo. -Ako bude moguće.
Dođite. Nećemo vas razočarati. Bit će vrlo zabavno.
Donesite svoju jahtu! -Hajde, Daphne!
Kakav tip! -Ruke dalje, Daphne! Prva sam ga vidjela.
Dat ću ti mali savjet. Da sam djevojka, kao što jesam,
pazila bih što radim. -Da sam pazila, ne bih ga upoznala.
Jedva čekam da ispričam Josephine! -Da, Josephine!
Kako će se samo iznenaditi! -Hajdemo odmah u sobu
da joj ispričamo! -Ne moramo trčati! -Moramo!
Josephine, juhuuu!
Nije ovdje. -Zar nije čudno? Josie! Ne mogu zamisliti
gdje bi mogla biti. -Navratit ću kasnije.
Ne, čekaj. Osjećam da će se svakog trenutka pojaviti.
Znaš što, Josephine je sve predvidjela! -Da, to je za Ripleya?
Možda je otišla u kupovinu. -U kupovinu? Tako je.
Nešto mi govori da će stići u potpuno novom izdanju.
Josephine! -Bok. Nisam čula kad ste ušli.